2013.06.04.
Csurka István sírja zarándokhely lehet
Kedden felavatták
Csurka István drámaíró, politikus sírkövét a Fiumei úti
Nemzeti Sírkertben. Az ünnepségen Lezsák Sándor, az Országgyűlés
fideszes alelnöke mondta el az avatóbeszédet. Az íróra
egy korábbi, máig érvényes publicisztikával emlékezünk.
Csurka István életműve az irodalmi panteonban maradandó
- hangsúlyozta Lezsák Sándor, az Országgyűlés alelnöke a
tavaly elhunyt író és politikus sírkövének avatóünnepségén
kedden a fővárosi Fiumei úti Sírkertben. Lezsák szerint
Csurka folytatta a magyar irodalom nagyjainak korfestő és
korszakelemző munkásságát, ahogy azt tette Gárdonyi Géza, József
Attila, Illyés Gyula, Sinka István, Krúdy Gyula, Németh László
vagy Veres Péter. Az ilyen szerzők művei látleletek, élettel
teli fotográfiák egy adott korszakról, ezek olykor jobban érzékeltetik
egy-egy korszak mindennapjait, mint az utólag megírt történelemkönyvek
- jegyezte meg.
Csurka István életének
nagyobb részét olyan korszakban élte le, amikor az író, költő
nem írhatta le egy az egyben tapasztalatait, az általa látott
és megértett világot, tehát lényegesen nehezebb dolga volt,
mint elődeinek. „Az igazi íróknak azonban mindezen politikai
akadályok ellenére sikerült korukról hiteles képet, hibátlan
jellemrajzokat megörökíteniük műveikben” - mutatott rá
Lezsák Sándor.
A tavaly, életének
78. évében elhunyt író nem fogadta el az akkori „hamis társadalomkép
megírására ösztönző, jól fizető kultúrpolitikai igényt”,
amelynek keretében idillikus munkahelyi viszonyokat, békében és
létbiztonságban élő családokat, testvériségben élő
szocialista országokat és népeket kellett volna bemutatnia,
„csakhogy ilyen állapotok nem léteztek” - fogalmazott az
Országgyűlés alelnöke.
Kiderült, hogy
hiteles művek születhettek úgy is, hogy a szerző a kiskocsmák
pultjáról, a lóversenypálya lelátójának olcsó állóhelyéről
vagy a falusi pedagógusszállások hokedlijéről szemlélte az
adott kor eseményeit, és Csurka István is ezt tette.
A síremléket Reisz Pál ferences rendházvezető áldotta
meg. „Ahogy Jeremiásnak, Csurka Istvánnak is megadatott a
szomorú és vigasztalannak látszó helyzetben, hogy biztassa népét
a jobb jövő és a Messiás eljövetelével. A magyar jövő
pesszimista prófétájának tartották, ahol lehetett mellőzték.
Később általánosan elismerték: szinte mindenben igaza lett,
amelyet a magyar sorsra vonatkozóan megjövendölt. Örült
annak, ha népének így is hasznára lehetett. Ő maga pedig feláldozott
ezen célért mindent: irodalmi karriert, anyagi hasznot, evilági
előnyöket, egészséget, és lassan az egész életet.
Így kimondatlanul is nemes és áldozatos törekvéseivel
a megváltó Krisztusa nyomába szegődött. Teljes életpályát
futott be, odaadott élete volt és bízva reméljük, hogy Jézus
Krisztus feltámadásának részesévé lett.”
Medveczky Ádám Kossuth-díjas karmester, a
Csurka István Emlékbizo ttság
elnöke arról beszélt, hogy az író síremléke zarándokhelye
lesz a magyarságnak, majd megköszönte az adományozóknak a sírkőhöz
való hozzájárulást. „Kíméletlenül bírálta mindazokat
az eseményeket, melyek a magyarság érdekével ellentétben állottak.
Nem hátrált meg. Hite mindig erős maradt. A kistarcsai internáló
táborban ’56 után éppúgy, mint később az elhallgatás,
vagy a támadások során. Mindig szervezett és soha nem lankadó
kedvvel vette fel a harcot a magyarság érdekében. Nemcsak pártot,
hanem lapot, szabadegyetemet alapított.
Szimbólum ez a
láng. Ő az a láng, ő az a lámpás, aki világított szerte
Magyarországon, hiszen a Lámpás - programjával fényt, világosságot,
igazságot árasztott. Ő az, akit ez a világosság örökké
jellemez, és ő is ezért harcolt.”
Az eseményen szavalt Gárday Gábor operaénekes és színművész,
valamint Csurka László színművész, az elhunyt író testvére.
A rendezvény végén a résztvevők virágokat helyeztek el
Csurka István síremlékén.
Sz.
|